LTRecenzijoje apžvelgiama Vasilijaus Safronovo monografija „Nacionalinių erdvių konstravimas daugiakultūriame regione: Prūsijos Lietuvos atvejis“, kuri 2016 m. paskelbta anglų kalba. Lietuvos samprata prieš Pirmąjį pasaulinį karą buvo problemiška. Teritorija buvo padalyta tarp Prūsijos ir Rusijos imperijos. Lietuvos sąvoka vartota įvairiomis konfigūracijoms. Kaip ir kodėl atsirado skirtingos Lietuvos sampratos? Kaip tos reikšmės sąveikavo? Tai – keletas klausimų, į kuriuos atsakoma knygoje. Joje tyrinėjama Lietuvos sampratos raida XVI–XX a. pr., dėmesį sutelkiant į Prūsijos Lietuvą. Pasakojimas chronologiškai suskirstytas, atsižvelgiant į kintančius Lietuvos įvardijimus. Analizuodamas žemėlapius, laikraščius, memuarus, istoriografiją, fotografijas, paskelbtus šaltinius ir archyvinę medžiagą, autorius tyrinėja teritorinio apibrėžimo raidą. Įvadinė dalis yra teorinė, o pirmoje dalyje apžvelgiama Rytų Prūsijos lietuvių istorija. Antroje dalyje aprašomos besikeičiančios Lietuvos Prūsijos sąvokos. Trečioje nagrinėjama lietuvių kalbos, istorijos ir tautosakos puoselėjimo tradicija, o ketvirtoje – teritorinės Lietuvos sampratos kaita 1870–1910 m. besivystančio lietuvių tautinio sąjūdžio kontekste. Penkta dalis skirta Prūsijos lietuvių ir vokiečių tautinių sampratų sąveikai XIX a. pab. – XX a. pr. Šeštoje nagrinėjamas laikotarpis po 1918 m. ir ginčai dėl Mažosios Lietuvos, vadinamos Memelio teritorija. Knyga atskleidžia erdvinį Lietuvos diskursą ir užima svarbią vietą XIX a. Lietuvos ir Prūsijos istoriografijoje.